Lafayette? Har du hört vad jag sa?
Förlåt för att jag tvingade in dig i magin innan du var redo.
Jag trodde att jag hjälpte dig, men jag var precis som min "abuelo".
Du hade rätt, älskling.
Den här sortens kraft passar inte för oss.
Den är för stark, eller så är vi för svaga.
Men jag svär vid vad fan som helst-
- att om du vill leva utan magi från och med nu, så ska vi göra det.
Du...
Är allt väl med dig?
Ja.
Ät frukosten. Den är utan grisflott eller vilka godsaker du nu använder-
- men jag har ansträngt mig väldigt.
Och vi ses efter jobbet.
Lafayette...?
Hejsan. God morgon, Sookie.
Kunde du sova?
Mina nerver är helt sabbade.
Efter allt som hänt, är det konstigt att vi inte sitter på hispan.
Tara.
- Tror du att farmor är i himlen? - Jag har alltid varit ateist.
Men om det finns en himmel, så är Adele Stackhouse president där.
- Varför tänker du på det där? - Marnie kanaliserade farmor.
Eller jag tror att det var hon. Hon varnade mig för Antonia.
- Hon bad mig att inte bli kär i Eric. - Hon var den förnuftigaste i släkten.
Nu på morgonen har jag känt att hon är här.
- Menar du att hon vakar över dig? - Nej, jag menar...
...att hon är här på riktigt.
Det är säkert bara nåt skumt som hänger kvar efter allt som hänt.
- Men jag känner så i alla fall. - Vad vill hon säga, då?
- Att vi ska vara snälla mot varandra. - Och ha solskydd.
Och att vi ska sluta trassla till allt så förbaskat.
Är vi magneter för all jävla galenskap?
Nån gång hoppas jag att jag blir gammal-
- och får sitta på verandan med barnbarnen och se solen gå ner.
Hoppas att vi får sitta på den där verandan tillsammans.
Det hoppas jag också.
Han var en försåtlig liten jäkel. Men han hade ett gott hjärta också.
Jag var en av de lyckliga få som fick uppleva det.
Tack för att ni kom. Det hade betytt mycket för min bror.
Han sa: "Att Sam sköt mig är det bästa som hänt mig, mrs Fortenberry."
"För då kom jag till er och till Herren."
Du rara pojke...
Fast sen stal han kläder och smycken av mig.
Till och med ett par trosor. Och mina älsklingsskor för kyrkobesök.
Det är jag ledsen för.
Ingen lärde Tom hur man älskar nån utan att göra dem illa.
- Jag svek också på den punkten. - Men ingen lärde väl dig det heller.
Alla gör vi vårt bästa med det vi har fått.
Jag kommer över med en god fläskgryta senare.
- Nej. Inget besvär för min skull. - Struntprat.
Tommy och jag var inte släkt, men han var som en son för mig.
Kalla mig för "mamma" från och med nu. Vi är den enda släkt vi har.
Jason Stackhouse, du är en bra människa. Jo, det är du!
Håll tyst!
- Hej, Jason! - Hej, kompis!
- Vad gör du? - Jag bara jobbar, du vet.
- Vad gör du? - Tar det lugnt. Fint väder.
Det är lite fuktigt...
- Har nån dött? - Nej.
Vi måste snacka.
Kan du lägga ifrån dig den där först?
Du... Vi har varit kompisar länge.
Kom ihåg...
Jag har legat med Jessica.
Jag skojar inte. Jag önskar att jag gjorde det, men det gör jag inte.
- Hur då? - Vilken skum fråga.
Men om du vill veta, så. Missionären, bakifrån-
- sen hon ovanpå. Inget perverst.
Nej. Hur kunde du? Inte hur du knullade min tjej!
Förlåt. Men egentligen var hon inte din tjej längre.
- Du ville ju aldrig se henne mera. - Dra åt helvete!
Du bröt vår pakt. Du hade kunnat få vem du ville!
Jag är inte som du. Hon var den enda!
Jag drack hennes blod.
Jag tänkte bara på det. Jag försökte kämpa emot, men det hände bara!
Inget händer bara, man väljer. Och du valde så jävla knäppt och själviskt!
Jag fattar nu, Hoyt. Jag fattar.
Din kuk går före allt annat, till och med före din bästa vän!
Det Jess och jag hade var äkta. Du lär aldrig få ha det så med nån-
- för det är nåt som fattas inuti dig.
Förlåt.
Lafayette.
Lafayette, hör på! Jag vet att du finns där.
Du måste bekämpa Marnies order till varje pris!
Du tror att din lilla snabbmatskock kan rå på mig.
Hans kropp är yngre och starkare än min var.
Och hans magi är kraftfull och klumpig, men kraftfull.
- Men han är ingen Antonia. - Marnie, före Antonia var du blyg.
Du pratade med de döda för att de var dina enda vänner.
Därför ville du desperat bli besatt. För du kände dig ensam, hjälplös.
Jag trodde att vi var vänner. Jag litade på dig!
- Och du tog henne från mig! - Hon ville ge sig av, Marnie.
Antonia visste att din strid inte var rätt, att du bara var ute efter makt!
Du förtjänar inte att uttala hennes namn, din förrädare!
Antonia var en hjältinna. Inte som Lafayette som jag fick övermanna!
Jesus, subban är verkligen stark och mordlysten!
Om du kallar mig för subba igen, så skär jag ut ögat som du får äta upp.
- Jag får inte ont, men det får du. - Skada honom inte, Marnie!
Jag gör vad som helst. Säg vad det är vi ska göra!
Jag vill ha...
...det som du har ärvt av din farfar via ert blodsband.
Det som du har flytt från hela livet. Ge mig din magiska kraft, "brujo"!
All kraft.
- Hej, Arlene. - Glad Halloween!
- Är det Halloween i dag? - Får det vara en handsmörgås?
Vi är zombier. Zombier är de nya vampyrerna.
Vilket fint halsband med avhuggna tår! Är Sam här?
Ingen har berättat det för henne.
Kom in!
Du... Vad sorgligt med Tommy.
- Jag hörde det nyss. Begravningen? - Ingen kände till den.
- Min bror hade få vänner här. - Du har många.
Men jag trodde att du hade fullt upp med ditt eget.
Jag blev rätt sur när du gav mig sparken.
- Men jag hade ställt upp. - Du fick inte sparken, du uteblev ju.
Jag vill inte vara överdrivet petig-
- men du sa att jag var jobbig och bad mig sticka härifrån.
Jag var inte mig själv den dagen. Vi kan väl glömma alltihop?
- Får jag tillbaka mitt jobb då? - Ja, om du börjar direkt.
Nu med Halloween behöver vi mer personal.
Kan jag få nya arbetskläder? Jag slängde mina.
Inga arbetskläder i dag.
- Nej... - Jo då. Vill du ha jobbet eller inte?
- Det här ska du få för, Sam! - Ingen gillar en arg kanin.
Samhain var den heligaste festen för wiccaner.
Då hedrar vi och tar kontakt med våra döda.
Nu känner folk bara till Halloween. Tjockisar proppar i sig godis-
- och flyr livrädda från onda, gröna kärringar som de kallar för "häxor".
Vampyrerna har helt och hållet demoniserat vår heligaste högtid.
- Vår religion har blivit ett skämt. - Jag håller med. Vampyrer suger.
Det är därför du måste lämna Lafayette innan de får veta allt.
De kommer att döda honom, Marnie. Precis som de dödade dig.
Om du inte hade förrått mig, så hade jag fortfarande levat.
- Och han är den enda värd jag har. - Han är faktiskt en människa!
- Han har ett liv och han är älskad! - Alla måste offra nåt i krig.
Jag har offrat och nu är det din tur.
Man kan inte byta magiska krafter som pokemonkort!
Jag skulle gärna ge allt inom mig, men jag vet inte hur man gör!
- Du är rädd. - Ja.
Och det borde du också vara. För det jag har inom mig är verkligen mörkt.
- Jag ska bekämpa mörker med mörker. - Vem är det du strider för?
Antonia är borta. De dina är räddare för dig än för vampyrerna.
- Du har blivit allt det du avskyr! - Håll käften!
Ge mig allt, annars tömmer jag honom på liv tills han blir en tom säck!
Nu räcker det, sluta!
Jag ska göra det.
Ge den till mig.
Ge hela kraften till mig!
Lafayette... Förlåt mig.
Ta av dig masken innan du äter.
- Du fick ju en! - Jag äter för två.
Uppför er nu, annars får ni tigga godis på husvagnsparkeringen!
Vill ni ha tomma ölburkar och matkuponger eller vill ni ha godis?
- Coby och Lisa, det här är Emma. - Hej, Emma.
- Vad ska du vara, Lisa? - Janelle, från "Tonårsmammor II".
Tala inte om det... - Vad ska du vara, sötnos?
En hamnskiftare som mamma, eller varulv som pappa.
- Han är död. - Ja, då så. Jag ska väl jobba.
Menige Bellefleur.
- Jag hörde att du dött. - Jag hörde att du var galen.
Det är ju sant. Vad tusan gör du i Bon Temps?
- Jag tittade förbi. Du ser hemsk ut! - Ja, jag är en zombie.
Men du ska få träffa min fru. - Arlene!
Arlene Fowler-Bellefleur. - Sergeant Patrick Devins från marinkåren.
- En ära, mrs Bellefleur. - Trevligt att råka er också.
- Terry har inte sagt nåt alls om er. - Perfekt. Då slipper jag ljuga.
Hinner du ta ett glas med en man du räddat livet på, två gånger?
- Har du slutat vara arg på mig nu? - Det gick inte, med de öronen.
Det är Sams lilla hämnd.
- Jag borde ha tackat dig förut. - Jag borde inte ha blivit så arg.
Men jag förstår dig.
Var är Debbie?
- Alcide... Vad har hänt? - Du hade rätt om henne.
- Men hon förändrades ju. - Ingen förändras, de drar nya lögner.
Men du vill säkert inte höra det nu och jag vill inte predika.
Jag anar att du kommer att göra det i alla fall.
En gång sa du, att om du vore smart hade du blivit kär i nån som jag.
- Sluta, Alcide. - "Följ ditt hjärta," säger folk.
Men om hjärtat säger åt en att göra samma dumheter hela tiden?
Tänk om man inte kan lita på hjärtat, utan måste förlita sig på hjärnan?
- Du är sårad och arg, jag fattar! - Nej, jag ser klart och tydligt.
Debbie är ute ur mitt liv, för gott. Jag har tröttnat på all dramatik.
- Hoppas att du också har tröttnat. - Jag kan inte styra vem jag älskar.
Gudarna ska veta att jag har försökt.
Försök ännu mer.
Herveaux. Var då?
Är det säkert? Jag kommer så fort jag kan.
- Jag måste åka. - Kan jag göra nåt?
Tänk på vad jag sa.
- Och försök att inte bli mördad. - Jag ska göra vad jag kan.
Lafayette? - Jesus? Finns det nån här?
Hallå?
Lafayette?
- Sookie. Får jag låna din tändare? - Du skrämde vettet ur mig, Holly!
Jag är bara en fe, raring. Feer är inte otäcka.
Du misstycker väl inte? Jag blir alltid lite nervig på Halloween.
Vi wiccaner kallar det Samhain, eller häxornas nyår.
Det är den dag när slöjan mellan levande och döda är som tunnast.
Man kan känna det på stämningen.
- Vill du ha? - Nej tack.
När jag är hög kan jag inte stänga av alla tankar jag hör.
Det lugnar mina nerver. Det är Moder jords Valium.
Hela dagen har jag känt av nåt hemskt, som onda aningar.
- Men det beror nog på det med Marnie. - Jag har känt likadant.
Tara? Vad har hänt?!
- Hon är tillbaka! - Vem då?
- Marnie. - Men hon dog ju!
Hon har dödat Jesus. Jag tror att hon finns i Lafayettes kropp.
- Tack, Ginger. - Eric är borta. - Och Bill?
Han svarar inte i mobilen.
- Jag visste att jag hade med mig det. - Har du salt?
Ja. Och salvia och ett hårstrå från moster Josie. Wiccas första hjälpen.
Har nån en spegel? Tack.
- Har du gjort sånt här förut? - Nej.
Jag tänder bara ljus och ber att pojkarna inte ska hamna i fängelse-
- eller göra nån på smällen. Och det har ju funkat hittills.
De får inte skada honom. Om Bill och Eric hör att Marnie är i Lafayette...
Jag känner på mig att de redan vet det.
Hur ska vi ta oss ur det här, Ers Majestät?
- Du kan tillkalla Pam. - Ni kan tillkalla Jessica.
Så ni vill offra mina ättlingar, men inte era.
- Inte särskilt kungligt av er. - Du var bättre som hjärnskadad.
Sookie!
Som er vän Lafayette skulle säga: Som man sår får man skörda, subbor!
Lafayette! - Och Marnie. Gör inte så här.
- Efter allt de gjort, skyddar ni dem. - Bills och Erics död förändrar inget.
- Hämnden kan inte ge er frid. - Frid kan inte råda.
Inte förrän rättvisa har skipats för mig, för Antonia-
- och för alla kvinnor som bränts i århundraden!
Bara för att trycka ner den magi som är äldre och starkare än era liv!
Vad ska det här tjäna till, Marnie? Vi är miljontals och vi blir fler.
- Du kan inte vinna. - Jag är redan död.
Jag har inget att förlora.
Nej!
- Sookie, det är ju Lafayette! - De får inte dö!
Ge mig era händer. Nu!
Det är bara Lafayette.
Ni andar som vakar över oss, vänner, släkt, anfäder och väktare.
Med denna rit åkallar vi er genom Samhains slöja.
Ni andar som vakar över oss...
Eric, Bill. Ni får inte dö ifrån mig!
Marnie...
- Min syster. - Du kom tillbaka till mig.
Jag visste att du skulle göra det.
Nej, Antonia!
- Alla har ett syfte, vampyrer också. - De mördade oss!
Men deras grymhet uppfyllde sitt syfte, att föra oss två samman.
Och nu har jag kommit för att hämta hem dig.
- Jag är inte färdig ännu. - Jo, det är du!
- Farmor? - Heliga Gudinna...
Lafayette!
Jag vill inte försvinna. Jag är inte redo, snälla!
Jag satt fast mellan världarna i 400 år.
Jag var vilsen och galen av raseri.
- Jag vill att du ska slippa det. - Vem bryr sig om min vilja, då?
Ingen bryr sig om vad jag vill!
I hela mitt liv har jag varit rädd-
- när jag hört döda människor muttra.
Jag tvingades förmedla era budskap, så att jag blev en utböling!
En läskig, skräckslagen, ynklig figur som hukade i hörnet.
- Men du är inte sån längre. - Nej, det stämmer.
Jag är inte rädd längre. Jag har äkta makt nu.
Vill du ta den ifrån mig?
- Vill du att de ska vinna? - Åh, Marnie...
Förstår du inte, Marnie? Livet är smärtsamt.
Men snart kommer all plåga och alla rädslor att bli betydelselösa.
Du kommer att få frid. Men de...
De kommer att sitta fast här, för evigt.
Och i det ligger ingen seger.
Släpp ut allt, för det finns ingen plats för sånt dit vi ska.
- Det här är så jävla värdelöst... - Det är svårt att förändras.
Då så...
Farmor?
- Snälla, gå inte! - Jag måste, vännen.
Jag är helt vilsen utan dig. Jag vet inte vad jag ska ta mig till!
Jo, du vet. Svaret finns som alltid i ditt hjärta.
Man behöver inte vara rädd för ensamheten, min Sookie.
Alla är vi ensamma på slutet.
Lafayette? Hör du mig, Lafayette?
Säg nånting!
- Du kommer att klara dig. - Ursäkta mig!
Vi känner oss rätt knastertorra här.
Jag kan plocka disk, servera dryck och mat-
- och ta ut de där jädra soporna. Inga problem!
För jag är tydligen den enda som jobbar här, era knäppa slampor!
Herregud, vilken underbar syn du är!
Jag drömmer bara. Det här är inte verkligt. Vakna, Arlene!
Vakna! Aj...
Jag ska inte göra dig illa.
Jag älskade dig, dig och vårt barn.
Jag varnar dig, flicka. Den där mannen ger dig bara svåra problem.
Terry? Nej.
- Han är snäll mot mig och mina ungar. - Jag såg spöken från hans förflutna.
- Och de lär inte vila i evighet. - Arlene!
Fly. Hör du mig? Fly!
Hur är det? Blev du rädd för nåt?
Terry är hos dig nu. Inget kan skada dig.
Jag har inget godis! Skitungarna har kastat ägg igen.
Jag kommer att gripa er!
Jason, vad har du gjort i ansiktet?
Drömmer jag igen? För om Hoyt tittar ut ur huvan, ska han få spö!
- Har du berättat för honom? - Ja, jag berättade för honom.
Han tog det ganska bra.
- Gjorde du illa honom? - Jag rörde honom inte.
Bjud in mig.
Jag vill inte vara din flickvän.
Va?
Jag har precis avslutat ett förhållande, mitt första och enda.
Jag är inte beredd att binda mig vid dig.
Okej...
Du hade gärna fått säga det innan jag fick ta emot spö.
- Jag bad dig inte om det. - Nej. Men det var det enda rätta.
Sen när bryr sig Jason Stackhouse om att göra det rätta?
Du känner inte mig så bra.
Visst, jag känner knappt mig själv.
Men jag vill inte göra illa dig som jag gjorde illa Hoyt.
Så jag frågar dig... Kan det här räcka just nu?
För...jag vill inte att det ska sluta.
Vet du vad du är?
- Du är farlig. - Ja, det är jag.
- Var i helvete är han?! - Jag vet inte.
Sookie letade efter honom.
Jag är så trött på Sookie och hennes näpna fevagina!
Och hennes otroligt dumma namn. Åt helvete med Sookie!
Jag har varit med Eric i över 100 år.
Jag har sett honom lägra modeller och prinsessor och sen spotta ut benen.
Hur kan nån som heter Sookie ta honom ifrån mig?
Rör mig inte, för helvete!
- Försök sova lite. - Jag dödade honom.
Nej, det gjorde du inte. Du var inte dig själv.
Hör du, Lafayette? Inget av det här var ditt fel. Jag älskar dig som fan.
Vi ska klara den här skiten tillsammans, som vi alltid gjort.
Okej?
Jag är där ute om du behöver mig.
Gör det ont?
Om du vill att vi ska sluta...
Okej. Nu räcker det.
Du räddade mitt liv.
Du räddade livet på oss båda.
- Det var min tur. - Tack.
Du behöver inte tacka mig. Jag kan inte tänka mig världen utan dig.
Det gäller er båda.
Jag står inte ut längre.
Det är som att slitas itu. Vad jag än gör, blir nån jag älskar sårad.
Jag vill bara se dig lycklig.
Och om du blir lycklig av att vara med Eric, så har du min välsignelse.
Förstår du? Det går bra, Sookie. Bill tycker att det går bra.
Bill fick sin chans. Han sabbade den.
- Han ljög för dig. - För att skydda mig.
Och jag ljög för att skydda dig och du ljög tills vi tappade räkningen.
Vilken röra...
Jag förlåter dig. Jag vet att du återgäldat min kärlek helt.
Och vi har sårat varandra lika djupt. Hoppas att du kan förlåta mig.
Sookie...
Jag har knappast nåt val.
- Du är mitt livs kärlek. - Jag vet. Det gör det ännu svårare.
Om jag är uppriktig, så föll jag inte bara för den fåniga, oskyldiga Eric.
För hur ondsint och opålitlig du än kan vara-
- så krossar din godhet mitt hjärta, nåt inom mig har alltid velat ha dig.
- Du ska inte behöva sörja. - Det gör jag redan.
Vår tid tillsammans var oförglömlig, men nu är den slut.
- Nej, det behöver den inte vara. - Det här kan bara sluta på ett sätt.
- Och det är att jag lämnar er båda. - Gör inte så här!
Det här beslutet är det svåraste jag nånsin har behövt fatta.
Men jag vet att det är rätt för oss alla. Så snälla ni...
Försök inte hindra mig, inte nån av er.
Jesus?
Är det du?
Helvete, älskling... Titta vad jag gjort med dig!
Förlåt...
- Ingen fara. - Vadå? Jag dödade dig!
Allt är övergående. Och jag hade nog fått cancer.
Jag hade dött med nån okunnig sjuksköterska-
- som hade klantat sig med droppet och låtit mig få liggsår.
- Det är lugnt hur det gick för mig. - Det tycker fan inte jag!
Du är mannen jag älskar. Hur ska jag kunna leva med det här?
Fortsätt bara att andas, älskling.
Så enkelt är det.
Jesus, vad i...? Lämna mig inte!
Jag är faktiskt död. Men du är ett medium.
Jag kommer alltid att finnas hos dig.
Miss Cleary!
- Glad Halloween, sheriff Bellefleur. - Säg Andy.
- Förlåt, jag tog era blommor förut. - Det gör inget.
- Du var nervös. - Nej, jag knarkade. V-dricka.
Jag trodde det krävdes för jobbet och för att träffa snygga damer som du.
Så jag slapp känna mig värdelös jämt och det funkade ett tag.
Och sen gjorde det inte det.
Okej. Hör du, raring, du är verkligen gullig.
Men det här är mer än jag orkar med just nu.
Inga problem. Mycket har hänt, jag fattar.
Jag ville bara säga att jag är nykter, jag är ensam-
- och jag kan vara snäll mot nån om jag får.
God kväll.
Sheriff Andy?
Kan man få en kram?
Jag behöver verkligen en kram i kväll.
Kan jag inte övertala dig att stanna?
Det är frestande, men Emma är nog inte redo för det än.
- Så jag ska åka hem och natta henne. - Okej.
- Du och Emma är det bästa... - Utmana inte ödet!
Blev du skrockfull nu?
Jag känner bara att om vi är för gulliga och sentimentala-
- så lär Gud släppa ner en sten rakt i skallen på oss.
Jag tror att livet är våldsamt och grymt.
Så när man råkar på det goda, ska man hejda sig och glädjas.
Och vara tacksam.
- Ja, i så fall... Väl bekomme. - Detsamma.
Då så...
Ska du verkligen gå?
Ja.
Om du inte gillade det, så kan jag lära mig.
Nej, jag gillade det. Jag gillade det jättemycket.
Nästa gång kanske vi kan prova att göra det oralt?
Hoyt tvekade lite inför det, kanske på grund av mina huggtänder.
Jag kan tänka mig det, men...
Kan vi inte sluta prata så mycket om Hoyt?
Javisst, förlåt. Jag har inget annat att jämföra med, bara.
Tror du att det är nåt hos mig som fattas?
Är det därför du inte vill stanna?
Nej. Varför frågar du det?
Det var bara nåt Hoyt sa.
Vi skulle ju sluta prata om honom.
Du...
Du är rolig. Och du är spännande.
Och du har de sexigaste höftben jag nånsin har sett.
Jag ska gå, för jag blev hungrig av att knulla med dig.
Jag vill inte dricka ditt blod, för jag vill inte bli så intim med dig.
I alla fall inte ännu.
Så du ska gå och bedåra nån främling och dricka den personens blod?
Ja.
Okej.
Jag fattar. Det är ungefär som med en hora och kyssar.
- Inte för att du är som en hora. - Jag kanske kan låtsas vara det.
Om du skulle tycka om det.
Du är olik alla kvinnor jag träffat. Och jag har träffat många kvinnor.
Det var väldigt rart sagt.
Förlåt mig.
Jag har lågt blodsocker.
Vi ses senare.
Jag visste att du skulle komma tillbaka.
- Pastor Newlin. - Bus eller godis?
- När hände det här? - I går, i förrgår? Jag minns inte.
Ursäkta chefen, men det är som om nån tryckt på "radera" i hjärnan.
- Jävlar, du har blivit bedårad! - Varför skulle en vampyr bedåra mig?
Eller gräva en grop i ett jädra parkeringsgarage?
Miss Flanagan, ni är väntad.
Hej, Nan. - Och stormtroopers.
Perfekt! Två flugor i en smäll.
- Marnie har ju blivit oskadliggjord. - Ding dong, häxan är död. Jippi...
Kungen var en stor ledare i ett mycket farligt läge.
- Du borde kyssa hans ring. - Varför då? Du slickar ju hans arsle.
En enda jävla natt borde du få uppleva all jävla skit som hänt mig!
Då hade du fattat att jag struntar i era småstadsbekymmer med häxor.
- Och i hela ert lantliga kungarike! - Men du verkar väldigt arg.
Jaså, Bill? Det är nog för att jag sa upp mig på mitt jävla jobb!
- Har du lämnat Vampyrförbundet? - Och Överheten.
- Ingen slutar på Överheten. - Slutat, fått sparken, det kvittar!
- Vi trodde att vi skulle få sluta. - Det finns en sån order för er.
Jag skulle ha gett er båda den sanna döden. Men jag hade stått näst i tur.
Jag har levt i 816 år. Jag vägrar bli en avlagd tjock, första fru!
Få se om jag fattar. Du begår myteri mot Vampyrförbundet och Överheten.
- Vill du ha oss med dig? - Vi blir fler.
Det finns celler som aldrig accepterat den nutida ordningen.
- Sheriff Northman vet vad jag menar. - Vad kan vi vinna på det?
Utom att överleva natten? Vad sägs om er lilla fe till servitris?
Kom igen! Tankeläsningen, mikrovågsfingrarna... Jag förstod ju.
Det finns tusentals vampyrer som skulle göra allt för hennes blod.
Väl bekomme. Hon tillhör inte nån av oss.
Hon luktar fantastiskt, men det är inte värt att dö för.
Ni bluffar. Jag såg hur ni båda tittade på henne.
Som hungriga valpar som dreglade över samma saftiga ben.
Era jävla...!
Vi är inga jävla valpar!
Vilken subba.
Tara? Är du vaken fortfarande?
Tara?
Debbie...? Vad gör du?
Jag borde ha gjort det här för länge sen.
Sookie!
Tara!
Nej... Snälla, döda mig inte!
Tara?
Tara, nej!
Nej!
Hjälp mig nån, snälla! Snälla...
Snälla, hjälp oss, nån!
Herregud... Nån!